2019/2020

V září jsme se s novými kamarády sešli ve Violce. Znovu jsme objevovali přes dlouhé léto zapomenuté hračky a hry, mleli jsme zrníčka na mouku, ze které jsme si upekli první chlebové bochánky. Na zahradě jsme stavěli pískové hrady a vařili nejrůznější lektvary, lezli jsme na stromy, hledali poklady ukryté hluboko v zemi. Koncem září jsme si v Nemošicích u řeky Chrudimky prožili Michaelskou slavnost, na místě kam jsme zvířátkům přinesli žaludy a kaštany, nám ovčák se svým stádem a ovčáckým psem nechal sladkou odměnu v podobě červených jablíček. Každý našel odvahu a do hloubi lesa se pro jablíčko vydal, cestu mu ukázaly na větvích zachycené chomáčky ovčí vlny.

V říjnu jsme pozorovali, jak se mění barvy listí na stromech, sbírali jsme žaludy a kaštany, ze kterých jsme vyráběli barevné pavoučky a sluníčka. V Nemošcích na louce jsme pozorovali, jak si vítr pohrává s listy padajícími na zem. Z větví jsme stavěli domečky i velké domy. Letošní podzim byl krásně barevný a tak jsme si z našich pátečních výletů nosili domů kytice barevných listů.

V listopadu jsme vyrobili pro ptáčky na zahradě krmítko a koule plné semínek. Ze shrabaného listí jsme postavili domeček pro ježky a z větviček, kůry, šišek a kousků dřeva jsme společnými silami vyrobili domeček pro hmyz. Uklidili jsme pískoviště, posbírali spadané větve a připravili si ohniště na poslední oheň v letošním roce. Ten jsme zapálili při Martinské slavnosti na zahradě, kdy jsme svými lucerničkami posvítili broučkům, zvířátkům i skřítkům do jejich domečků před nadcházející zimou. Společně s rodiči jsme si u ohně zazpívali a za tmy a deště jsme se rozešli domů.

V prosinci jsme už vyhlíželi sněhové mraky a z prvního sněhového poprašku jsme stavěli letošní první sněhuláčky. Pozorovali jsme zamrzlou Chrudimku a přeskakovali zmrzlé hroudy na poli.

Adventní čas jsme rozsvítili spirálou s voňavými svícínky z jablíček ozdobených hřebíčkem. Navlékali jsme řetězy, vyráběli papírové ozdoby a přitom jsme si zpívali adventní a vánoční písničky a koledy.

Před Vánocemi jsme našim rodičům, prarodičům a sourozencům vyprávěli náš vánoční příběh o třech hvězdách, které přináší dárky pro Ježíska. Domů jsme si odnesli svíčku, kterou jsme každý den po celou domu adventu máčeli ve včelím vosku.

Začátkem ledna jsme pokračovali ve vyprávění našeho vánočního příběhu a společně se vydali na cestu Tří Králů do Betléma za Ježíškem. Každý den jsme z hlíny vytvářeli cestu, po které se králové do Betléma ubírali. Každý si vyrobil svoji královskou korunu a společně jsme si celý Tříkrálový příběh zahráli i s hudebním doprovodem.

Marně jsme čekali na sníh, žádný nám letos nenapadal a tak jsme poprvé za celou dobu, co se scházíme ve Violce, nesáňkovali. Chodili jsme na zahradu sypat ptáčkům do krmítka dobroty.

V únoru jsme při našich pátečních výletech poznávali nejbližší okolí Nemošic, na Nemošické stráni jsme hledali nové a nové cestičky.

Začali jsme připravovat masopustní rej, vymýšleli jsme jaké masky si oblékneme v letošním roce, lepili jsme dlouhé barevné řetězy z papírových proužků a zpívali veselé písničky o zvířátkách. Tancovali jsme mazurku, Legraci jsme si užili při tancování s míčkem mezi našimi čely a také při nošení dřevěné kuličky na polévkové lžíci. Ani jedno nebylo vůbec jednoduché.

V březnu jsme se těšili na první jarní kytičky, které jsme hledali při našich procházkách v okolí naší školky.

V době, kdy byla koronavirová karanténa, jsme alespoň chodili na naši violkovou zahradu, celou jsme ji uklidili, shrabali spadané větve a vyhrabali ze všech koutů nepořádek, prořezali jsme stromy a keře a vše na ohni spálili. Každý týden jsme si na ohni připravili nějakou dobrotu. V korunách stromů jsme pozorovali, jak si ptáci staví hnízda a jak se perou holubi.

V první půlce května jsme se opět všichni mohli ve Violce sejít. Koncem května jsme jako každý jiný rok jeli na společný výlet s rodiči, tentokrát do zderazkých pivnic. V pískovcových jeskyních jsme našli schovávačky i prolézačky. Na ohni jsme si opekli něco dobrého k obědu.

Jitřenky se pustily do své jitřenkové práce a utkaly na dřevěném stavu barevný pruhovaný kobereček.

Času měly málo, ale byly pilné a pracovité a svoji práci dokončily včas.

Svatojánskou slavnost jsme si letos prožili na violkové zahradě. Ve společném kruhu jsme si zatančili a zahráli hry. Z kvítků a lístků jsme si vyrobili voňavé barevné čelenky. Společně jsme připravili a zapálili oheň a v kotlíku jsme si uvařili svatojánský čaj z bylin Moc nám všem chutnal.

V úplném závěru letošního školního roku jsme se všichni sešli na Jitřenkové slavnosti, kde jsme se rozloučili se třemi Jitřenkami, které odchzí do školy. Prošly duhovou bránou ke svým starším kamarádům školákům.